EILISEN KUISKAUS
Perustuu Hotaru Okamoton ja Yuko Tonen -
sarjakuvaan Omoide Poroporo
Tuottaja: Toshio Suzuki
Vastaava tuottaja: Hayao Miyazaki
Käsikirjoitus ja ohjaus: Isao Takahata
Lomaa on kymmenen päivää -
joten ajattelin, että lähdet ulkomaille.
Mutta sinä matkustat Yamagataan. -Niin.
Erositko poikaystävästäsi?
Minä vain viihdyn maalla.
Nähdään! -Moikka!
Mennään pelaamaan. -Hei sitten!
Näkyillään.
Saitko hyvän todistuksen? -En.
Mutta sillä ei ole väliä. -Miten niin?
Kun pääsen kotiin, lähdemme mummolaan.
Siellä minulle ei huudeta.
Onnenmyyrä. Lähdetkö sinäkin pois?
Naganoon. Entä sinä, Taeko?
En oikein tiedä. -Isä osti kesäpaikan.
Vau, siistiä!
Jälleen huono matematiikan numero.
Mutta luonnontieteistä tuli "hyvä".
Lähdemmekö lomamatkalle?
Emme oikeastaan.
Vie minut jonnekin.
Vien sinut elokuviin.
Miten olisi Kurjen vastapalvelus?
Tarkoitin, että voisimme mennä maalle.
Maalle? -Esimerkiksi mummin mökille.
Mummi asuu kanssamme.
Ukin luokse sitten. -Hän on kuollut.
Meillä ei ole sukulaisia maaseudulla.
Olimme paljasjalkaisia tokiolaisia.
Kadehdin kavereiden maalaissukulaisia.
Myöhäistä. Hotellit ovat täynnä.
Mutta haluan lähteä jonnekin.
Miten olisi Onoya?
Olemme vakioasiakkaita.
Siellä on aina huone meille.
Missä se on? -Hyvä ajatus.
Taeko ei ole käynyt siellä. -Niinpä.
Onko se vuoristossa? Vai meren rannalla?
Se on Atamissa. -Atamissa?
Pääset matkustamaan luotijunalla.
Pidät siitä varmasti.
Atami... -Siellä on kuumia lähteitä.
Ja valtava Roomalainen kylpylä.
Siellä on muitakin kylpylöitä.
Joutsenkylpylä ja Orvokkikylpylä.
Ihana Orvokkikylpylä!
Orvokkikylpylä... -Se on upea paikka.
Pidät kuumista lähteistä.
Koska isä on töissä -
te neljä lähdette sinne. -Mitä?
Me? -Sinne?
Hienoa, että tulet tänne joka aamu.
Kaikki muut ovat lähteneet.
Etkö sinä mene minnekään, Taeko?
Menen. -Minne?
Atamiin. -Mitä Atamissa on?
Kuumia lähteitä.
Hyvä ajoitus.
Lähdemme ensi viikolla sukuloimaan.
Tänne ei jää ketään.
Haloo? Okajimalla.
Nanako? Taeko tässä.
Lähden huomenna. Sanonko terveisiä?
Ei tarvitse. Vie heille vaikka keksejä.
Sano, että ne ovat meiltä. Maksan kyllä.
Älä siitä huoli. Mitä äidille kuuluu?
Hän ei ole nyt paikalla.
Hän suuttui, kun et suostunut kosintaan.
"27-vuotiaalla ei ole varaa nirsoilla."
Äiti se jaksaa jauhaa siitä.
Hän on oikeassa. Et ole enää nuori.
Vai niin.-Olen tosissani.
Sinun pitäisi asettua aloillesi.
Asiasta toiseen...
Olitko viime vuonna peltotöissä?
Riisipellolla. Nyt poimin safloreita.
Safloreita?
Sinun ansiostasi minulla on perhe maalla.
Otan siitä kaiken irti.
Anna minun kaikki kestää.
Miksi asut siinä murjussa -
kun voisit yöpyä hienossa hotellissa?
Tapaisit ehkä kivan miehen.
Tarkoitatko Onoyan kaltaista hotellia?
Onoya?
Ei taas!
Sinun pitää päästä siitä yli.
Se on ollutta ja mennyttä.
Siskoni eivät halunneet lähteä Atamiin.
Mummi...
Kauanko vielä?
Mennään toiseen kylpylään.
Vastahan me kävimme muualla.
Vain Joutsenkylpylässä.
Tylsistyneenä kävin perä perää -
Grimmin veljesten kylpylässä -
Merenneitokylpylässä -
Sitruunakylpylässä ja Orvokkikylpylässä.
Onpa iso!
Kun pääsin Roomalaiseen kylpylään -
pääni oli pyörällä.
Upea.
Minä pyörryin.
Reissuni päättyi siihen.
Jäljellä oli vielä loputtomasti lomaa.
Jokin aika sitten -
muistelin menneitä siskojeni kanssa.
Nauroimme katketaksemme -
kun muistot tulvivat mieleemme.
Oletko koskaan maistanut? -En.
Minä pyysin ostamaan tämän. -Tiedetään.
Mistä löysit sen, isä?
Ginza Sembikiyasta.
Se taisi olla kallis.
Miten se syödään?
Se leikataan renkaiksi. -Miten?
En minä tiedä.
Etkö kysynyt kaupassa?
Syömme sen sunnuntaina.
Miksei nyt?
Emme tiedä, miten se syödään.
Otan banaanin. -Minä myös.
Kuumista maista tulee outoja hedelmiä.
Tulin kotiin.
Tiedän, miten ananas syödään. -Ihan tosi?
Minä otan sen. -Varo sormia.
Eikö paistiveitsi olisi parempi?
Tuoksuu hyvältä.
Se tuoksuu niin hyvältä.
Ahaa.
Nopeasti. Tuokaa lautasia. -Selvä.
Hyvää ruokahalua.
Kova.
Ei kovin hyvää. -Tämä ei ole makeaa.
Maistuu erilaiselta kuin purkkiananas.
Kaikkea sitä näkeekin, kun vanhaksi elää.
Saat minun palani. -Ja minun.
Herkullista.
Älä syö väkisin. -Saat vatsanväänteitä.
Kauhea pettymys.
Banaanit ovat parempia. -Näin on.
Banaani on hedelmien kuningas.
Taidan ottaa yhden.
Kuten sanoin, hedelmien kuningas on...
Hedelmien kuningas on...
...banaani.
Samana vuonna, kun pyörryin -
ja maistoin ananasta -
Beatles saapui Japaniin -
ja aloitti sähkökitaravillityksen.
Taidekoululaisena Nanako -
tiesi kaikki uusimmat suuntaukset.
Beatlesin sanoitukset ovat mahtavia.
Kun hän käytti minihametta -
hänen piti peittää peppunsa portaissa.
Fiksu siskoni Yaeko -
oli hulluna Takarazuka-näyttelijään.
Yaeko... -Sinun pitää koputtaa!
Siskojeni muistot koostuvat -
nuorisoidoli- ja muotivillityksistä.
Heille vuosi 1966 on muistojen kultamaa.
Minä olin silloin viidennellä luokalla.
Suosikkiyhtyeeni The Tigers -
aloitti vasta myöhemmin.
Muistoni liittyvät kotiin ja kouluun.
Aineeni oli ilmoitustaululla. -Hienoa.
Se saatetaan lähettää kilpailuun.
Opettaja käski pitää siitä hyvää huolta.
Olisi tosi kiva... -Et syönyt eväitäsi.
Miksi piilotit vihannekset leivän sisään?
Inhoan etikkavihanneksia.
Nämä pitää heittää pois. Mitä haaskausta!
Olet kamalan nirso.
Kirjoittamisen sijaan -
voisit panostaa syömiseen.
Miten pystyt juomaan tuota litkua?
Maito menettelee, mutta inhoan sipuleita.
En syö porkkanoita -
joten maito pitää juoda.
Miksi voi valita vain yhden ruuan -
jonka jättää syömättä?
Juonko minä sen? -Oikeastiko?
Syötkö sipulini ensi kerralla?
Entä porkkanat? -Jätän ne syömättä.
Kaksi kulhollista on liikaa.
Oppilaita, jotka juoksevat käytävällä -
kielloista huolimatta -
pitää rangaista.
Miten se muka onnistuu?
Käytävällä ei saa juosta. -Juuri niin.
Silloin on vaarana törmätä muihin.
Jos törmäisin sinuun -
kimpoaisin ainakin kilsan päähän. -Hei!
Juokseminen ei ole iso ongelma.
Olen samaa mieltä.
Muutetaan sääntöä. -Päätimme jo siitä.
Viitatkaa, jos haluatte puheenvuoron.
Täällä! -Tani.
Valvojan pitäisi juosta perään -
ja rangaista juoksentelijoita.
Täällä! -Suzuki.
Silloin myös valvojaa pitäisi rangaista.
Näin on!
Niin sitä pitää! -Hän on oikeassa.
Täällä! -Tani.
Valvojaa ei pidä rangaista -
koska se voidaan rinnastaa -
poliisin suorittamaan takaa-ajoon.
Onko vastalauseita?
Vai poliisi? -Juoksentelu loppuu tähän.
Valvoja saa jahdata juoksentelijoita.
Onko muita aiheita? -Täällä!
Tani.
Taas. -Aina äänessä.
Olkaa hiljaa.
Jotkut eivät syö lounastaan.
Luin juuri artikkelin Vietnamin sodasta.
Ulkomailla on paljon kärsiviä ihmisiä.
Norsut ovat kärsiviä.
Meidän pitäisi olla kiitollisia ruuasta.
Saamme jättää yhden ruuan syömättä -
mutta minusta se on väärin!
Mokoma hurskastelija.
Mitä haittaa siitä on?
Maidon voisi jättää pois.
Osan voi antaa toiselle. -Niinpä.
Tähteet piilotetaan leipään. -Huijausta.
Inhoan kouluruokaa.
Pyytäkää puheenvuoro viittaamalla!
Voe rähmä.
Illalla, kun olin tavannut siskoni -
ja makasin sängyssä -
lisää muistoja viidenneltä luokalta -
palautui mieleeni.
Lemmikkikoiramme, koulun liikuntapäivä -
pelottavat kauhusarjakuvat -
sähköisen teroittimen himoitseminen...
Lukuisat pienet yksityiskohdat -
pyörivät päässäni kuin elokuva -
ja olivat vallata mieleni.
Onko Okajima täällä?
Tuolla hän on.
Hirota sanoi tykkäävänsä sinusta.
Mennään.
Kerromme tästä Hirotalle!
Minähän sanoin.
Missä se on? -Tuolla.
Shuji Hirota + Taeko Okajima
Se on siis totta!
Millainen Hirota on?
Ei hajua. -Ei minullakaan.
Taeko, etkö tosiaan tunne häntä?
En tietenkään!
Kuka teistä on Hirota?
Viitosluokan tytöt. -He etsivät sinua.
Minä olen.
Älä raapustele typeryyksiä seinään.
Taeko käski sanoa niin.
En ole kirjoittanut mitään.
Sanoit tykkääväsi Okajimasta. -Näin on.
Kirjoitimme sen puolestasi. -Häh?
Yli kaiken sua rakastan
Mutta olet kaukana poissa
Tuijotan taivaalla... -Näkemiin.
...kaukaista tähteä
Taeko!
Kävimme katsomassa Hirotaa.
Kielsimme häntä kirjoittamasta seiniin.
Tsuneko! -Ai niin, ei saa juosta.
Eikö olekin hieno juttu, Taeko?
5. luokka, luokkahuone 4
Tule tänne.
Hirota on tuolla.
Mitä? Tykkääkö Hirota Taekosta?
Hirota on tosi hyvä. Tähtiainesta.
Tarkoitatko baseballia?
Vain Tono osuu hänen syöttöihinsä.
Oikeastiko?
Pelaamme seuraavaksi heitä vastaan.
Näytä niille, Hirota!
Tsemppiä, Tono!
Nyt kunnon osuma!
Hoida homma kotiin!
Anna palaa, Hirota!
Okajima katselee sinua!
Tsemppiä, Tono!
Suora. -Niin sitä pitää, Hirota!
Polta hänet!
Uskallakin kannustaa hänen joukkuettaan.
En tietenkään.
Anna palaa, Tono!
Anna palaa!
Hiro, Hiro, Hirota!
Nyt osuma. -Yhdellä jalalla.
Suora!
Suora! Seuraava lyöjä.
Vau.
Hiro, Hiro, Hirota!
Anna palaa, Hirota!
En tiennyt mitään baseballista -
mutta jopa minä huomasin hänen taitonsa.
Anna palaa, Hirota!
Minne matka, Taeko?
Jouduin käymään vessassa viidesti.
Heitä tänne! -Ehti pesään.
Ottelu on päättynyt.
Luokkahuone 4 voitti 5 - 3.
Kiitos.
Olit tosi hyvä, Hirota! -Hienoa.
Olit ihan uskomaton.
Kaikki oli sinun syytäsi. -Miten niin?
Et tajua mistään mitään.
Tonokaan ei osunut syöttöihin.
Juuri niin.
Rähmäkäpäliesi takia tuli kolme juoksua.
Puppua!
Valmentaja lupasi ostaa meille jätskit.
Mahtavaa!
Hiro, mene moikkaamaan Okajimaa.
Mene nyt!
Minä... lähden kotiin.
Mikä hätänä, Taeko?
Kappas, hän lähti.
Tuota...
Se kirjoitus...
...seinässä...
Sateinen -
pilvinen tai aurinkoinen päivä...
Mistä pidät eniten?
Pilvisestä päivästä.
Niin minäkin.
"Sateinen, pilvinen -
tai aurinkoinen päivä..."
"Mistä pidät eniten?"
"Niin minäkin."
En aikonut ottaa mukaan -
viidesluokkalaista minääni -
mutta ilmestyttyään muistoihini -
hän ei jättänyt minua rauhaan.
Mutta miksi juuri viidesluokkalainen?
Pojat pelaavat baseballia -
tytöt menevät voimistelusaliin.
Miksi ihmeessä?
Baseballia, siistiä!
Tänään minulla on tärkeää asiaa.
Jätätte pian alakoulun -
ja siirrytte yläkouluun.
Teistä tulee aikuisia ja saatte lapsia.
Naisen keho valmistautuu lisääntymiseen.
Tiesitkö tuon? -Joo.
Oikeastiko?
Äiti kertoi, kun olin 4. luokalla -
koska olen varhaiskypsä.
Varhaiskypsä? -Niin.
Pitkillä tytöillä -
kuukautiset alkavat varhain.
Enomoton, Onobun ja Rien -
kuukautiset ovat varmasti jo alkaneet.
Ostatko niitä? -Ostan.
Arvasin. -Ostatko sinäkin?
Kannattaisi ostaa.
Kouluterveydenhoitaja suositteli.
Totta.
Tytöt ostavat alushousuja terkkarilta.
Tiesittekö? -En.
Miksi ihmeessä?
Miksi ostatte alushousuja?
Koska...
Miksi koulu myy alushousuja?
Ovatko ne uimahousuja?
TYTTÖJEN WC
Kerroitko Nakayamalle?
Miksi? -Pojille ei saisi kertoa.
Se on meidän salaisuutemme.
Rie kertoi, koska hän tykkää Nakayamasta.
Kysyikö hän?
Mistä on kyse?
Rie kertoi Nakayamalle kuukautisista.
Eikä!
Nakayama kertoo kaikille.
Kielsin kertomasta. -Luotatko häneen?
Voi ei. -Pojat ovat ällöttäviä.
Nyt he kurkkivat hameiden alle.
Pervo! -Ääliö!
Hameiden alle kurkistelusta -
tuli varsinainen villitys.
Sinulla on kuukautiset!
Lopeta!
Onko Japanin lippu salossa? -Ääliö!
Auts! -Tästä saat!
Sinulla on kuukautiset. -Eikä ole!
Kaikki on Rien syytä.
Anteeksi. -Miksi?
Että kerroin Nakayamalle.
Älä siitä huoli.
Terkkari sanoi, että se on tärkeää.
Tiedän.
Kuukautiseni alkoivat 4. luokalla.
Ihan tosi?
Siksi jätän joskus liikuntatunnin väliin.
Kuukautisten takia?
Äiti sanoi, että niin kannattaa tehdä.
Nakayaman käy meitä sääliksi.
Kerroitko hänelle liikuntatunneista?
Hän lupasi olla kertomatta muille.
Nyt he luulevat -
että pois jääneillä on kuukautiset.
Luuletko niin? -Minä tiedän!
Pyydän Taekolle vapautusta liikunnasta -
flunssan takia.
Menen liikuntatunnille.
Flunssasi pahenee.
Sitten jään kotiin.
Sinulla ei ole kuumetta.
Sitten menen liikuntatunnille.
Hyvä on -
mutta älä syytä minua, jos olosi pahenee.
Lähden nyt.
Onpa liikuntatunti kovin tärkeä.
Olet kirkkaan punainen. -Totta.
Oletko kunnossa? -Minulla on flunssa.
Sinulla on kuumetta.
Jätä liikuntatunti väliin. -Kannattaisi.
Kerron opettajalle. -Älä.
Miksen? -Äiti kirjoitti poissaololapun.
Sitten kaikki on kunnossa.
Pois alta!
Minäkään en mene liikuntatunnille.
Onnekkaat.
Kunpa minäkin voisin pelata polttopalloa.
Rie...
...onko sinulla kuukautiset? -On.
Minulla ei. Minulla on flunssa.
Tiedän. Olet kipeä.
Näin on, olen vain kipeä.
Kuukautiset ei ole sairaus.
Voisin ihan hyvin pelata polttopalloa.
En halua kuukautistartuntaa!
Älä koske siihen!
Se oli lähellä. Olin saada tartunnan.
Heitä tänne!
"Kuukautistartunta"?
Pöljästi sanottu.
Se ei ole naurun asia!
Taeko?
ROSKAKORI
Kuukautiskaksikko! -Emmekä ole!
Pervo.
Suhtaudut siihen tyynesti, Rie.
Äiti sanoi, ettei siinä ole hävettävää.
Ei kai, mutta...
Toukan on koteloiduttava -
ennen kuoriutumistaan perhoseksi.
Ehkä muistelen kouluaikoja -
koska olen taas koteloasteella.
Jokin muuttui, kun menin töihin.
Töissä ja vapaalla -
me olimme eläväisempiä kuin miehet.
Olimme lopultakin nousseet siivillemme.
Mutta jälkikäteen ajatellen -
räpisteleminen saattoi olla turhaa.
Ehkä viidesluokkalainen minäni -
herättelee minua ajattelemaan -
ja puntaroimaan elämääni.
Päätin nukkua loppumatkan.
Auts!
Anteeksi, onko Tokion-juna jo mennyt?
Pitikö teidän nousta siihen? -Ei...
Taeko Okajima?
Minä olen. -Mikä helpotus!
Auto on täällä. -Kuka sinä olet?
Etkö muista? Et tietenkään.
Olen Toshio, Kazuon pikkuserkku.
Niinkö?
Mikä naurattaa?
Anteeksi.
Luulin, että yritit varastaa laukkuni.
Kamalasti ajateltu.
Minähän kysyin nimeäsi.
Niin kysyit, mutta minä luulin...
Pyydän anteeksi. -Ei se mitään.
Missä Kazuo on?
Hän pyysi minua hakemaan sinut.
Onko täällä satanut?
Tänään sää selkenee.
Olisi pitänyt ottaa isän auto -
mutta pidän enemmän omasta autostani.
Tämä on vähän ahdas. Hyppää kyytiin.
Saanko jättää musiikin soimaan? -Toki.
Erikoista musiikkia.
Yhtye on unkarilainen Muzsikás.
Unkarilainen?
Tiedätkö siitä paljonkin?
Jonkin verran. Maalaismusiikkia.
Pidän siitä, koska olen maajussi.
Siistiä. -Eikö olekin?
Muistatko viime vuoden sadonkorjuujuhlan?
Sinne tuli miesporukka.
Et ehkä muista sitä.
He tulivat katsomaan tokiolaistyttöä.
Olin yksi heistä.
Törppö!
Kuulin, että poimit safloreita.
Värjäätkö kankaita?
En. Olen vain utelias.
Saflori on epätavallinen kasvi.
Tai ei ehkä sinulle.
Paikkakunta on kuuluisa safloreistaan -
mutta juuri kukaan ei viljele niitä.
Eikö se ollut suosittu Edo-kaudella?
Arvokas kasvi lisäsi poliittista valtaa.
Rikkaat rikastuivat sen avulla -
mutta viljelijöille se oli vain kasvi.
Miten se menikään?
Ajan saatossa -
ihoasi koristaa kukka punainen
Kuuluisa Bashoun haiku.
Luin sen ennen lähtöäni.
Niinkö? Opettelin sen vasta eilen.
Luin myös, että kukkien poimijoilla -
ei ollut varaa safloripunaan.
Tuollako juhlat järjestetään?
Ranta on täynnä ihmisiä.
Tekevätkö markkinauudistukset-
maanviljelystä vaikeampaa? -Ehdottomasti.
Tätä menoa Japanin maatalous romahtaa -
yhtäkkiä jonain päivänä.
Mutta toisaalta -
elinkeinon puolesta kannattaa taistella.
Eikö kaupungissa ole samanlaista?
On.
Mutta harvat omistautuvat työlleen.
Miten on sinun laitasi? -Minunko?
En elä työlleni -
mutten myöskään vihaa sitä.
Voisin työskennellä vuorokauden ympäri.
On kiehtovaa kasvattaa jotain elävää.
Onko teillä karjaa?
Meillä on lehmiä ja kanoja -
mutta tarkoitan riisiä -
omenoita ja kirsikoita.
Ne ovat elollista luontoa.
Jos pidämme niistä hyvää huolta -
ne tekevät parhaansa meidän puolestamme.
Innostuin saarnaamaan.
Et suinkaan. Tiedän, mitä tarkoitat.
Minäkin tein toimistotyötä.
Aloitin viljelemisen vasta äskettäin.
Vanhempanikin jatkavat yhä. -Niinkö?
Siksi jaksan olla innoissani.
On pakko olla positiivinen.
Lopetin työt ja aloitin luomuviljelyn.
Minua pidettiin hulluna, mutten kadu.
Luomuviljely?
"Luonnon luoma luomu."
Pieni sanaleikki.
Viljelemme luonnonmukaisesti -
ilman minkäänlaisia tuholaismyrkkyjä.
Olen nähnyt etiketit: "Ei kemikaaleja."
Luomu tarkoittaa muutakin.
Herätämme kasvien elinvoiman.
Me ihmiset vain autamme luontoäitiä.
Se on parasta maanviljelyä.
Kuulostaa helpolta, mutta se on raskasta.
Minun käskettiin viedä sinut pellolle.
Aloitan heti. -Etkö lepää ensin?
Eikö kukat poimita varhain -
kun piikit ovat kasteen takia pehmeitä?
Niinhän se on, mutta...
Opettelen aamuvirkuksi.
Siksi tulin yöjunalla.
Intoa sinulla piisaa.
Tuolla se on.
Huomenta!
Tervetuloa takaisin, Taeko.
Kiitos, että sain tulla.
Täti, näytät hyvinvoivalta.
Tervetuloa takaisin. -Eikö sinua väsytä?
Ei yhtään.
Sijasimme sinulle vuoteen kaiken varalta.
Palan innosta päästä töihin.
Sinulla on oikein työhousut jalassa.
En ottanut muita housuja mukaan.
Nuoret eivät enää käytä tuollaisia.
Näytät kunnon peltotyöntekijältä, Taeko.
Näin on.
Taeko.
Älä!
Niin alkoi toinen maaseutulomani.
Miten keltaisesta kukasta -
saa kirkkaan punaista väriä?
Kiyokon käly kertoi surullisen tarinan.
Aikoinaan tytöillä ei ollut hansikkaita -
ja piikit viilsivät heidän käsiään.
Punainen väri tuli heidän verestään.
Voin vain kuvitella, millaista kaunaa -
he tunsivat meikkaavia tyttöjä kohtaan.
Kouralliseen punaväriä -
tarvittiin yli 200 kiloa safloreita.
Punaväri maksoi painonsa verran kultaa.
Terälehdet pestään, poljetaan -
ja jätetään aurinkoon kuivumaan.
Hapettuminen muuttaa ne punaisiksi.
Kahdessa kolmessa päivässä -
käyminen tekee terälehdistä punaisia -
ja tahmeita.
Terälehdet murskataan -
pyöritetään palloiksi -
ja kuivatetaan auringossa.
Niin syntyy safloripunan pääainesosa.
Saflorista puristettua vettä ei haaskata.
Keltaisen nesteen punapigmenttiä -
käytetään kankaiden värjäämiseen.
Värjätään, värjätään
Saflorilla kyllä pärjätään
Se piristää kauniilla värillään
Maalla ei ollut meikkejä eikä kimonoja -
joten saflori toi väriä ankeaan elämään.
Keltapigmentti liukenee veteen -
ja kankaasta tulee vaaleanpunainen.
Onpa kaunis!
Nykyään tuotanto on pääosin koneellista -
mutta terälehdet pitää yhä poimia käsin.
Väripallot homehtuvat nopeasti -
eivätkä uudet kukat odota.
Kun yksi sato on poimittu -
toinen on jo kypsynyt.
Kun sadekausi alkaa -
työtä tehdään yötä myöten.
Päivät kuluivat nopeasti.
Raukeana työpäivän jälkeen -
ajattelin entisaikojen poimijoita.
Jos olisin ollut peltotöissä lapsena -
aineeni olisivat olleet kiinnostavampia.
Äiti, anna 5 000 jeniä.
5 000 jeniä? En voi antaa niin paljon.
Lupasit ostaa uudet lenkkarit.
Maksavatko ne niin paljon?
En usko. -Ne ovat Pumat.
Pumat? -Niin, Puma.
Enpä tiedä. Kai niitä on halvempiakin?
Entä nykyiset tossusi?
Ei kukaan käytä sellaisia enää.
Kaikilla on Puman lenkkarit. -Kaikilla?
Kako, Megu, Ya-chan ja Non-chan.
Siinä on vasta neljä henkilöä.
Kaikilla on sellaiset lenkkarit.
Ei käy. Et tee kotiaskareita.
Pyysitkö uuden puvun Barbielle?
Sellainen on joulu- tai synttärilahja.
Hemmottelet hänet pilalle, isä.
Niinkö?
Yhtäkkiä olin taas 10-vuotias.
Mutta...
Yaeko sai kimonon -
vaikka ei ole vielä aikuinen.
Teeseremoniaa varten.
Sinä pyydät paljon kaikkea pientä -
me saamme pari isompaa lahjaa.
Eikö niin? -Jep.
Lopeta.
Aina nirsoilemassa.
Isä, sinähän tykkäät sipuleista?
Saat kimonon sitten aikanaan.
Aina teidän vanhoja vaatteitanne.
Jotkut eivät saa mitään. -Niin.
Anna sitten kiiltolaukkusi minulle.
Etkö antanut sitä hänelle?
Olet liian vanha käyttämään sitä.
En halua sitä.
Pidä käsilaukkusi.
Siinä tapauksessa en anna sitä sinulle.
En osta sinulle uutta. -Ei haittaa.
Hyvä. Minä nimittäin pidän laukusta.
Minä inhoan sitä.
Olen syönyt. Heitä nämä pois.
Katso nyt, ruokaa menee hukkaan.
Mitä tuhlausta.
Älä heitä niitä pois, äiti!
Tämä on sinun syytäsi.
Syö ensi kerralla ruokasi loppuun.
Te lapset olette itsekkäitä.
Isä, osta minulle kiiltolaukku.
Yaeko ei anna minulle omaansa.
Sanoit, ettet halua sitä.
Niin, mutta...
Saat kärsiä seuraukset.
Alahan valmistautua.
Menen näissä.
Miksi Yaeko tulee mukaan?
Meidän piti mennä kolmistaan.
Koska sain läksyt tehtyä!
Onko valittamista?
Mennään porukalla kiinalaiseen.
Mummi ei ole tulossa.
Hän ei syö rasvaista ruokaa.
Jää kotiin, jos et halua tulla.
Olemme lähdössä, Taeko.
Ala tulla, nahjus.
Ei ole käsilaukkua.
Lainaa hänelle kiiltolaukkuasi, Yaeko.
Siinä. -Tuo sattui.
Mennään. -En lähde.
Ei väkisin. Lähdetään, äiti.
Jää sitten tänne mummin kanssa.
Etkö tule, Taeko? -En.
Me menemme nyt.
Tulen mukaan!
Olet avojaloin.
Lopeta, isä.
Nappi irtosi.
Emme menneet syömään.
Poski turposi, eikä edes kylmä pyyhe -
auttanut kirvelyyn.
Sinä yönä en saanut unta -
kun mietin, että miksi aina minä.
Ajattelin, että minut on adoptoitu -
ja itkin itseni uneen.
Oliko se ensimmäinen lyönti?
Ensimmäinen ja viimeinen.
Isä läpsii minua joskus -
tai oikeastaan aika usein.
Ehkä niin on helpompaa.
Yksi lyönti jää kummittelemaan mieleen.
Vaikea kuvitella, että olit itsekäs.
Pilalle hemmoteltu.
Nirsoilu ei jäänyt pelkästään sipuleihin.
En olekaan niin kamala tapaus.
Odota.
Minun ei pitäisi rohkaista sinua.
Äidilläsi on kestämistä.
En enää ruinaa Puman lenkkareita.
Niin sitä pitää.
Voisin antaa sinulle vähän taskurahaa.
Jee!
Hei!
Sata jeniä kappaleelta.
Taeko, voisimme ajaa huomenna Zaoon.
Zaoon? -Niin.
Kävitte viimeksi Yamaderan temppelissä.
Pyysin jo luvan.
Zaossa oli kaunista -
mutta se on nykyään turistikohde.
Mikset ole naimisissa?
Onko se sinusta outoa?
Ei oikeastaan.
Monet naiset keskittyvät uraansa.
Suurin osa ystävistäni on sinkkuja.
Oikeastiko? -Kyllä vain.
Vai niin. -Totta se on.
Joopa joo. -Ihan oikeasti. Se on yleistä.
Toshio?
Osasitko alakoulussa jakaa murtolukuja?
Häh?
Vaihdoitko osoittajan ja nimittäjän?
En muista -
mutta en ollut huono matematiikassa.
Vai sillä lailla. Onnenpekka.
Ehkä et muista, koska osasit laskea.
Ehkä. Miksi kysyt?
Ihmiset, jotka osasivat tehdä sen -
saivat helpon elämän.
Yksikin keskivertotyttö -
joka ei ollut edes hyvä matematiikassa -
oppi sen heti kättelyssä.
Hänestä varttui normaali nainen -
joka on vaimo ja kahden lapsen äiti.
En oppinut sitä koskaan -
mutten tunnustanut sitä itselleni.
Luokka 5, Taeko Okajima, 25 pistettä
Tuota... Ennen koetta -
oli kuvaamataidon tunti.
Me puhalsimme kuvia.
Puhalsitte?
Niin. Tiputimme maalia paperille -
ja puhalsimme kuvioita.
Entä sitten?
Puhalsimme kovaa.
Niin?
Minulle tuli päänsärky -
koska puhalsin niin kovaa.
Siksikö koe meni huonosti? -Niin.
Vai niin.
Tiedätkö nyt vastaukset?
Oikeat vastaukset.
Pyydä Yaekoa auttamaan. -Yaekoa?
Juuri niin.
Tai Nanakoa.
Pyydän Nanakoa.
Nanako ei ole vielä tullut.
Saanko odottaa päivälliseen asti?
Kysyn sitten Yaekolta.
Äiti!
Mikä tämä on olevinaan?
Miten ihmeessä?
Opeta häntä. Hän ei näytä ymmärtävän.
Mutta tässä ei ole järjen häivää.
Siksi pyydänkin sinua.
Onko hänellä kaikki kotona?
Auta häntä.
Normaalisti kaikki osaavat tämän.
Taeko ei ole normaali!
Taeko, Yaeko auttaa sinua.
Sinulla oli päänsärky puhaltamisen takia.
Eikö niin, Taeko?
Istu.
Luettele kertotaulu.
Osaan kertotaulun. Olen 5. luokalla.
Miksi teet kamalasti virheitä?
Se on murtolukujen jakamista.
Vaihda osoittaja ja nimittäjä keskenään -
ja kerro luvut.
Eikö sitä muka opetettu?
Mikset sitten osaa?
Yksi askel kerrallaan, Yaeko.
Miksi murtolukuja jaetaan murtoluvuilla?
Kaksi kolmasosaa omenasta -
jaettuna neljäsosalla...
Se kertoo, miten omena jaetaan -
neljän ihmisen kesken, eikö niin?
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi.
Jokainen saa yhden kuudesosan.
Ei, tuo on kertomista.
Miten kertolaskun tulo on vähemmän?
2/3 omenasta jaettuna 1/4:lla...
Oli miten oli!
Unohda omenat -
ja muista käänteisluvut ja kertominen.
Eikö hänen siskonsa ole Takarazukassa?
SKD-musiikkiteatterissa.
Taeko sai matematiikasta välttävän.
Välttävän? -Ja rimaa hipoen.
Jos hän olisi saanut 50 tai 60 -
toruminen olisi riittänyt. -Niinpä.
Pitäisikö hänet lähettää ÄO-testiin?
Hän oli pikkulapsena normaali.
Ehkä hänestä tuli älykääpiö.
Hän kaatui portaissa pienenä.
Kävelytelineen kanssa.
Luulin, että hän kuoli.
Hän selvisi kuhmulla.
Se vaikuttaa häneen nyt. -Näin on.
Hän ei vain ole hyvä matematiikassa.
Hän höpöttää liikaa tunneilla.
Hänen pitäisi kuunnella enemmän.
Tomppelikin oppii laskemaan.
Hän on pian kuudennella luokalla.
Kaksi kolmasosaa tästä omenasta -
jaettuna neljäsosalla...
En pysty edes kuvittelemaan sitä.
Kun kaksi kolmasosaa omenasta -
jakaa neljäsosalla...
Murtolukujen jakolasku on yhä vaikeaa.
Me viljelijät luovutamme liian helposti.
Menemme virran mukana -
ja yritämme elää kaupunkilaisittain.
Hyvinvointi pitää määritellä uudelleen.
Meidän on palattava vanhoihin aikoihin.
Olen hämilläni.
Tarkoitatko luomuviljelyä?
Kunhan siteerasin vanhempaa viljelijää.
Mutta olen samaa mieltä.
Hienoa, että muistat yhä vaikeutesi.
En tarkoittanut sitä.
Minulla on kuulemma hyvä työpaikka -
mutta en pysty omistautumaan työlleni.
Ihailen työtäsi -
ja omistautuneisuuttasi maanviljelylle.
Pilailetko sinä?
En tietenkään!
Sinunlaisesi ovat harvassa.
Maanviljelijöillä menee huonosti.
Emme voi jatkaa entiseen tapaan.
Meidän on ajateltava tulevaisuutta.
Opimme uutta yhdessä -
ja tuemme toisiamme. Muuten emme pärjää.
Oletko lasketellut?
Pari kertaa työkavereiden kanssa.
Tule tänne talvella. Voin opettaa sinua.
Oletko hyvä laskettelemaan?
En, mutta työskentelen hiihdonopettajana.
Hiihdonopettajana? Olet varmasti taitava.
Kaikki kaverinikin työskentelevät täällä.
Lopultakin olemme kaukana kaikesta.
Kaukana kaikesta?
Anteeksi, en tarkoittanut sitä niin.
Mielenkiintoinen huomio.
Kaupunkilaiset näkevät puut ja joet -
ja ihastelevat "luontoa".
Mutta kaikki tuo on ihmisten tekemää.
Ihmisten? -Maanviljelijöiden.
Tuo metsäkin? -Jep.
Nuo puut? -Joo.
Tuo puro? -Näin on.
Kaikella on historiansa -
ei pelkästään pelloilla.
Jonkun esi-isä istutti, raivasi -
keräsi polttopuita ja poimi sieniä.
Vai niin.
Ihmiskunta kamppailee luontoa vastaan -
mutta toisaalta se elää luonnosta.
Tämä maisema on yhteistyön tulosta.
Eikö tätä olisi olemassa ilman ihmistä?
Maanviljelijöitä ei ole ilman luontoa -
joten on luonnollista -
että he auttavat luontoa -
parhaansa mukaan.
Ihmisen ja luonnon yhteistyö -
on maalaiselämän perusta.
Siksi olen täällä kuin kotonani.
En varttunut täällä -
mutta minusta on aina tuntunut -
että tämä on henkinen kotini.
Siitä se siis johtuu.
Selkää kolottaa.
Mitä hienoa luomuviljelyssä muka on?
Se on hienoa vain teoriassa.
Kuten sanoin -
luonnon auttaminen on kovaa työtä.
Mikään ei ole muuttunut sadassa vuodessa.
Nykyään käytetään rikkaruohomyrkkyä.
Ei ole tarpeeksi työvoimaa -
kitkemään rikkaruohoja käsin.
Paiskit kovasti töitä, Taeko.
Maistuisiko tee? -Loistavaa.
Olinkin tauon tarpeessa.
Toshio antoi minun kokeilla kaikkea -
kunnes tunsin tuntevani maalaiselämän.
Kaunista.
"Katsokaa. Varikset lentävät kotiin."
"Ensimmäinen."
Nyt sanoin sen oikeassa ympäristössä.
Se oli vuorosanani koulunäytelmässä.
Olin "kylän lapsi 1" Rakkulaukon tarussa.
Vai sillä lailla.
Minäkin näyttelin vain pikkurooleja.
Entä sinä, Naoko?
Näyttelen päärooleja -
koska meitä on niin vähän.
Nykyään monet muuttavat kaupunkiin.
Siksi täällä on yhä vähemmän lapsia.
Niin tosiaan -
mutta isoja rooleja on mukava näytellä.
Pidän enemmän urheilusta.
Olen aika nopea juoksija.
Sepä hyvä. Minä olin keskinkertainen.
Kuin "kylän lapsi 1:n" sporttiversio.
Mutta muistan vuorosanani ainiaan.
Minusta piti tulla tähti.
Tähti? -Niin.
Millainen tähti? -Pikkuroolin ansiosta?
Niin. -Vaikka et ollut pääroolissa.
Niin.
Koska minulla oli valtava palo.
Olitko niin suloinen? -En suinkaan.
Harjoittelin loputtomiin peilin edessä.
Vaikka olit vain "kylän lapsi 1".
Vuorosana oli niin lyhyt -
että se kaipasi jotain lisää.
"Katsokaa. Varikset lentävät kotiin."
"Ensimmäinen." Siinä kaikki.
Minä tiedän. Keksit lisää sanottavaa.
Juuri niin.
Katsokaa.
Varikset lentävät kotiin.
Ensimmäinen. -Toinen.
Kolmas. -Neljäs.
Jääkää hyvästi, rakkaat varikset.
Pitikö opettajasi siitä? -Päinvastoin.
Oikein hyvä.
Mutta noudatetaan käsikirjoitusta.
Vaikka näit paljon vaivaa.
Se ei ollut hyvä vuorosana -
joten minua ei haitannut.
En kuitenkaan lannistunut.
Tajusin -
että voin näytellä ilman vuorosanoja.
Katsokaa. Varikset lentävät kotiin.
Ensimmäinen. -Toinen.
Kolmas. -Neljäs.
Siinä kaikki.
Mutta se kannatti.
"Kylän lapsi 1" herätti huomiota -
uskokaa tai älkää.
Äidiltä kysyttiin, olinko näyttelijä -
ja opettajat kehuivat minua.
Sitten tapahtui jotain aivan uskomatonta.
Anteeksi häiriö.
Tullaan.
...sitten dynamiitti räjähti kasvoilleni.
Tiiättekö? -"Tiiättekö?"
Mitä? Meidän Taekomme? Mutta...
...perunat olivatkin dynamiittia!
Tarvitsemme tytön näytelmäämme.
Se on paikallinen yhteistuotanto.
Antakaa neiti Taeko Okajiman esiintyä.
Lapsinäyttelijä!
Harjoittelemme lauantai-iltapäivisin.
Emme veisi liikaa hänen aikaansa.
Mutta...
Tuomme hänet kotiin harjoitusten jälkeen.
Pääsen oikeaan näytelmään.
Ei enää lasten puuhastelua -
vaan aikuisten näytelmä!
Minusta tulee tähti!
Voi, voi, voi
Miten ihana päivä tämä onkaan
Kukko-kukko-kukkokiekuu!
Äiti!
No?
Opiskelijapoika haluaa sinut näytelmään.
Olit niin hyvä koulunäytelmässä.
Ja?
Hän lähes rukoili minua.
Hieno juttu.
Olet hyvä edes jossain.
Taeko on hyvä kirjoittamaan aineita.
Parempi kuin matematiikassa.
Totta.
Olin Loukkaantuneen pääskyn pääroolissa -
mutta kukaan ei pyytänyt minua.
Siinä näette.
Aiotko mennä?
Sinusta voi tulla lapsinäyttelijä.
Liity Takarazukaan.
Ala harjoitella heti.
Näytteleminen ei tule kuuloonkaan.
Viihdeteollisuus on yhtä tyhjän kanssa.
Viihdeteollisuus? Älä liioittele.
Niin, ei se ole mitään sellaista...
Ei tule kuuloonkaan.
Ruokaa. -Tulee.
Isä on niin jääräpäinen.
Miksi puhuit lapsinäyttelijän urasta?
Saanko kylpeä ensin? -Sopii.
Tai Takarazukasta?
Tai viihdeteollisuudesta? Tunnet isän.
Miksi sanoit niin, Nanako?
Anna olla.
Poikaparka, poikaparka
Etkö sääliä mua voi?
Emme veisi paljon hänen aikaansa.
Tiedän, mutta...
Minä pyydän teitä.
Hän nolostuu kovin helposti -
ja on kaiken lisäksi ujo.
Olen pahoillani, että tulit turhaan.
Poikaparka, poikaparka
Niin kaukana kotoa mä oon
Poikaparka
Aoki näyttelee roolin.
Vai niin.
Hän kehuskelee kaikille. -Vai niin.
Tänään Aokin äiti tuli kouluun -
ja toi Aokille hienon puvun.
Sitten he lähtivät yliopistolle.
Se oli sellainen röyhelöinen...
Taeko, älä kerro kenellekään -
että roolia tarjottiin ensin sinulle.
Se loukkaisi Aokin tunteita.
Ymmärrätkö?
Aaltojen läpi sukeltaa
Pilvien halki taivaltaa
Mihin menee Pieni Kurpitsasaari?
Mihin se meidät vie?
Taivaankaaren takana
Parempi huominen meitä odottaa
On kovia aikoja, on murheen alhoja
Mutta emme lannistu koskaan
Itkua vihaamme, joten nauretaan
Meitä odottaa
Pieni Kurpitsasaari
Minun käy sinua sääliksi.
Liityin yläkoulussa näytelmäkerhoon.
En pystynyt unohtamaan tapahtunutta.
Mitä sitten tapahtui?
Näytteleminen oli hauskaa -
mutta se ei ollut minun juttuni.
Tähteys oli pelkkä vitsi.
Mutta...
Isät ovat samanlaisia -
Tokiossa ja maaseudulla.
Yläkouluaikoina halusin muuttaa Tokioon.
Kysyin kirjeessä neuvoa Mitsuolta.
Oikeastiko? -Luovuin ajatuksesta.
Mutta ärsytti kuulla -
kun muut kehuivat elämäänsä Tokiossa.
Nyt olen eri maata. Kunnioitan isääni.
Hän on kunnon maajussi.
Tiedän, miltä sinusta tuntui.
En ollut tosissani. -Ymmärrän silti.
"Mutta emme lannistu koskaan."
"Itkua vihaamme, joten nauretaan."
Minäkin katsoin Pientä Kurpitsasaarta.
Oikeastiko?
Machine-Gun Dandy oli paras.
Hän oli sankarini. -Tietenkin.
Laulut olivat todella rohkaisevia.
Miten se toinen laulu menikään?
"Jos päivä on huono, on huominen."
"Jos huominen on huono, on ylihuominen."
"Jos se on huono, on muita päiviä."
"On aina huominen."
"Don Don Gabacho, Don Gabacho!"
Kummallinen laulu.
Toshio suhtautui positiivisesti lauluun -
jossa kaikki käsketään jättää huomiseen.
Pidin hänen elämänasenteestaan.
Oletko lähdössä huomenna? -Olen.
Kiitos, että sain olla vieraana.
Pidä huolta itsestäsi. -Kiitos sinulle.
Viihdytkö täällä, Taeko?
Todellakin. Tunnen olevani kotona.
Se on mukava kuulla.
Olen asunut täällä koko ikäni.
Tokiossa olen käynyt -
vain Mitsuon ja siskosi häissä.
Viihdytkö täällä paremmin kuin Tokiossa?
Ehdottomasti.
Tokio on täynnä autoja ja taloja.
Ei se ole ihmisen paikka.
Se on kokonaan eri maailma.
Viihdytkö täällä oikeasti niin hyvin?
Viihdyn. Täällä on kaunista luontoa -
ja mukavia ihmisiä.
Taeko.
Mikset asuisi täällä Toshion kanssa?
Hänen veljensä Mitsuo muutti Tokioon -
joten sinä voisit jäädä tänne -
ja mennä naimisiin Toshion kanssa.
Ban-chan!
Et saisi puhua tuollaisia, äiti.
Taeko on järkyttynyt.
Harkitse asiaa, Taeko.
Älä välitä. Hän vain pilailee.
Eikö niin?
Ei, olen tosissani.
Tekin pitäisitte siitä.
Sama se, mitä me ajattelemme...
Tietenkin pitäisimme siitä -
mutta Taeko on tokiolainen.
Juuri niin.
Mutta Taeko viihtyy täällä -
ja ahkeroi pellolla -
joten kyllä se meille sopisi.
Totta kai olisi hienoa -
jos hänestä tulisi Toshion vaimo.
Olet epäkohtelias. Taeko on nolostunut.
Hänellä on hyvä työpaikka Tokiossa -
ja hän on vanhempi kuin Toshio.
Kyllä Yamagatastakin töitä löytyy.
Älä suutu vaan kuuntele.
Nykyään maanviljelijöiden vaimot -
tekevät myös sivutyötä.
Mitä sinä oikein höpiset?
Hän on ollut täällä kahdesti lomalla.
Nolostutat hänet -
sanomalla yhtäkkiä tuollaista.
Sinä siis vastustat ajatusta?
En sanonut niin. Pitää olla realistinen.
Emme tiedä Toshion tunteista mitään.
Sen näkee naamasta.
Sen sijaan, että tyrmäisimme ajatuksen -
kysytään Taekolta... Taeko!
Anna hänen olla.
Katso nyt. Ei pidä hoputtaa.
En usko, että olin väärässä.
Maanviljelijän vaimo...
En ollut ajatellut koko asiaa.
Ajatus, että voisin elää niin -
oli oudon koskettava.
Olisinpa vastannut myöntävästi -
niin kuin elokuvissa.
Olisinpa niin välitön.
Mutta en ole.
Yhtäkkiä maaseuturakkauteni -
ja puuhasteluni pellolla -
vaikuttivat teennäiseltä.
En tiennyt mitään talvista -
enkä maatilan ankarasta arjesta.
En ollut valmis mihinkään.
Se oli päivänselvää kaikille.
En kestänyt sitä.
En kättele sinua.
Hänen paitansa...
Mitä siitä? -Se on Tanakan vanha paita.
Älä kerro kenellekään.
Kun on Aben vuoro ruokkia ankat -
hän vie leivän kotiin.
Näitkö hänen kätensä?
Onneksi hän ei istu vieressäni.
Voi Taeko-parkaa.
Mikset pyydä opettajalta uutta paikkaa?
Poikien pitäisi istua poikien seurassa.
Eikö niin, Taeko?
Ei se minua haittaa.
Ette saisi puhua tuollaisia.
Eikö sinua muka haittaa?
Älä hurskastele.
Äläkä kerro kenellekään, mitä sanoimme.
Saat köniin!
Abe!
Mitä sinä teet täällä?
En mitään. Olen kävelyllä.
Olet litimärkä. Nopeasti autoon.
Pikku lahja.
Äidin säilöttyjä vihanneksia.
Älä palaa vielä takaisin.
Miksen?
Aja jonnekin muualle.
Onko jokin vialla?
Tunsin pojan nimeltä Abe.
Hän tuli toisesta koulusta -
ja istui vieressäni.
Hän sanoi kerran -
ettei kättele minua.
Aben perhe oli köyhä.
Hänellä ei ollut urheiluvarusteita.
Hän oli likainen, pyyhki rään hihaan -
ja kaivoi nenäänsä.
Kun valitin asiasta -
hän uhkasi lyödä minua.
Inhosin sitä.
Odotin innolla kesäloman alkua -
jotta voisin vaihtaa syksyllä paikkaa.
Kun tanssimme Oklahoma Mixeriä -
en halunnut pitää häntä kädestä.
En halunnut näyttää hänelle läksyjä.
Tytöt juoruilivat hänen taudeistaan.
Mutta minä en lähtenyt siihen mukaan.
En halunnut puhua hänen selkänsä takana.
Mutta sitten -
hän sai siirron kesken lukukauden.
Opettaja pakotti kättelemään hyvästiksi.
Koko luokkahuone kavahti.
Aben kädet olivat saastaiset.
Kun hän kiersi kättelemässä luokkaa -
hän vaikutti jotenkin hermostuneelta.
Lopulta hän palasi pulpetilleen -
ja vain minä olin jäljellä.
Kun ojensin käteni -
Abe sanoi: "En kättele sinua."
"En kättele sinua."
Inhosin häntä enemmän kuin muut.
Hän tiesi sen.
Siksi hän ei kätellyt minua.
Mitä maatilalla tapahtui?
Olen pienestä pitäen -
vain esittänyt ystävällistä.
Olen yhä samanlainen.
Käyttäydyt tänään omituisesti.
En tiedä, mitä maatilalla tapahtui.
Tämä ei liity siihen mitenkään.
Anteeksi.
Muistelin vain kouluaikojani -
ja häpesin käytöstäni.
Minusta se poika oli typerä.
Ehkä hän piti sinusta -
eikä sen takia suostunut kättelemään.
Ei, Abe piti luokan puheenjohtajasta.
Minua hän vain kiusasi.
Hän kulki kädet taskuissa ja sanoi -
että aikuiset sylkevät ja kiroilevat.
Sitten hän käveli rehvastellen pois.
Niin arvelinkin.
Ymmärrän Abea.
Kiusasin pienenä tyttöä, josta pidin.
Tämä on eri juttu.
Olin ainoa, jota hän ei kätellyt.
Juuri se on tyttöjen ongelma.
Ette ymmärrä, miltä pojista tuntuu.
Ihan kuin sinä muka tietäisit.
Haluatko kuulla totuuden?
Abe ei ollut mikään kovis.
Hän ei voinut kiusata poikia -
eikä hänellä ollut ystäviä.
Istuit hänen vieressään -
joten olit helppo uhri.
Hän tarvitsi sinua ollakseen kova.
Ei hän halunnut kätellä kaikkia.
Hän pystyi olemaan kova sinun ansiostasi.
Älä käyttäydy huonosti!
Tunsin syyllisyyttä ja sääliä -
joten ryhdyin matkimaan häntä.
Mutta se oli myöhäistä.
En voinut hyvittää sitä -
että loukkasin häntä.
Sade lakkasi.
Näköjään.
Kuu tuli esiin.
Yöllä täällä voi nähdä supikoiria.
Mennäänkö takaisin?
He ovat varmasti huolissaan.
Koko paikkakunta juoruaa tästä.
Anteeksi. Sinusta oli paljon apua.
Mitä siellä oikein tapahtui?
Älä kysele enempää, ole niin kiltti.
Laitanko musiikkia soimaan?
Aloin ajatella tunteitani häntä kohtaan -
ja hänen tunteitaan minua kohtaan -
ensimmäisen kerran.
Hän osasi selkeyttää sekavat ajatukseni.
Yllätyin, kun päästin hänet sisimpääni.
Minusta tuntui -
että Toshio oli minua vanhempi.
Häntä minä halusin kätellä.
Vain kätellä?
Mikä tämä tunne oli?
Ajatukseni laukkasivat -
kun istuin hänen vieressään.
Onko kaikki mukana? -On.
Nähdään talvella.
Opiskelen maanviljelyä.
Entä lasketteleminen?
Se vaatii harjoittelua.
Harkitse ehdotustani, Taeko.
Mistä on kyse? -Mitä?
Se on meidän salaisuutemme.
Käyttäydyit eilen oudosti.
Anteeksi. Ensi kerralla menee paremmin.
Jätän 10-vuotiaan minäni kotiin.
Odottakaa!
Pärjäile, Naoko.
Näkemiin.
Se pois huuhtoo kaiken hyvän
Rakkaus on joki
Se sieluun viiltää haavan syvän
Rakkaus on veitsi
Se on jano sammumaton
Niin sanotaan, että rakkaus on
Mutta rakkaus on kukka elämän
Ja sinä siemen kukan elävän
Kun pettymystä aina kaihtaa
Sydän ei uskalla elämän tanssiin vaihtaa
Kun pelkää heräämistä päivään uuteen
Unelmat eivät vaihdu todellisuuteen
Kun sydäntään ei laske lentoon
Se ei tartu ystävyyteen hentoon
Kun kuolemaa käy pelkäämään
Ei voi keskittyä elämään
Pitkä yö, aivan yksin
Pitkä tie, aivan yksin
Rakkaus ei saavu oven taa
Kun sitä eniten odottaa
Muista, kun on sydäntalvi ja hanki
Että siemen on vain lumen vanki
Keväällä rakkaus auringon huolen pitää
Että siemenestä kukka itää